NAPLÓK: A HÁRMAK Legutóbbi olvasó: 2024-09-08 01:28 Összes olvasás: 16687194. | [tulajdonos]: Philemon és Baucis | 2024-06-09 18:09 | VÁLASZTÁS - de nem akármilyen. Hanem lényegében egy neomarxista Woke-gender "családtalanító" nyomás elleni küzdelem is. (A háború ellenes attitűdról már írtam a Békemenet-jegyzetemben a személyes oldalamon.) Ezért írok róla itt, az ezzel szemben innováló Természetes Fiúnevelés a XXI. században oldalon. Amit a "megszüntetve megőrzés" lehetséges jógyakorlatának ismertetésére nyitottam meg. (De áthoztam ide is) Hogyan kell megőrizni a családot? Akár Szabó Lőrinc-féle "állandóan másba" (és nem a feleségünkbe) szerelmes stílusban? Úgy mint Szabó Lőrinc. Akinek a kisfia, Lóci, "óriás" (értsd: halhatatlan) lett végül édesapja róla írt versében. A jelenetek egy házasságban című Bergman film sem azzal ért véget, hogy a férj és feleség jól összeverik egymást a válási papírok fölött, majd elválnak. Hanem azzal, hogy sok év múlva, éppen aktuális házastársaikat megcsalva ismét találkoznak egy elhagyatott házban. S az az utolsó szavuk elalvás előtt, hogy: "Köszönöm szépen a szép beszélgetést". Mintha el sem kellett volna válniuk. Minek? Kérdem (kérdeztem) én (hasonló életközepi válság idején). Megsejtve, hogy öregkorunkra, Philemon és Baucisként , mindez nem lesz fontos már. De hogy mennyire így lett, azt magam sem gondoltam volna. Erről máskor többet. (Akit mégis érdekel, keresse ki A PARÁZNABILLEGETŐ című kötet címadó versemet. Nevemre és a címre kiadja a google.) De most nem erről akarok beszélni. Hanem a választásról. A "családtalanító" Woke-ideológia elleni küzdelemről. Mert én ez ellen (is) szavaztam most. Tegnap előtt ment nyugdíjba a feleségem (lásd a fotót: aznap így jött haza). Én már négy éve. Mostantól lehetünk igazi Philemon és Baucis, akik, mivel nem voltak szolgáik, egymást szolgálták. Jövő héten megyünk Londonba, unokanézőbe (most jön a második). A Nagy Generáció nyomán, a fiatalság után az öregséggel találkozva, most abból ugyanúgy a legtöbbet szeretnénk kihozni, mint a Nagy Generáció nyomán annak idején a fiatalságból. De vissza a választáshoz: Feleségem még utoljára elvállalta, hogy számláló biztos legyen a kerületben. Hajnali négykor jöttek érte. Örömet szerettem volna szerezni neki azzal, hogy majd az első szavazó legyek náluk, ezért már reggel hatra bementem. Mégpedig a "fellépő ruhámban" (sötét nadrág, fényes cipő, fehér ing). Mert hálás voltam, amiért hajnalban letakarta a beton-műkő oszlopfőket, amit előző délután öntöttem formában (harminc éves késéssel a kerítés oszlopaink megépítése után, de jobb későn mint soha) és hajnalban verni kezdte az eső, amire nem számítottam. Aludtam mint a bunda. A nejem viszont indulás előtt letakarta egy fóliával. Gondoltam "megérdemli", hogy én legyek náluk az első szavazó. (A fellépő inget is ő vasalta ki.) Nem számítottam rá, de tetszett, hogy egyben velem - első szavazóval - hitelesítették, hogy az összes urna üres. Alá kellett írnom egy papírt írnom erről. Majd lepecsételték az urnákat! Ezután szavazhattam csak. Búcsúzóul rámosolyogtam a feleségemre azzal, hogy "Jó munkát!" --- Aki még nem szavazott, tegye meg Hajrá!
![FELES-G](https://i.ibb.co/B2QHGcf/FELES-G.jpg) | |
Hozzászólást csakis azonosított felhasználók írhatnak. Kérjük, hogy jelentkezzen be az azonosításhoz!
|
|